På den golde heden i Yorkshire i England for hundre år siden,
sto det et hus like dystert som ødelandet rundt det.
Kun en fremmed fortapt i storm
ville våget å banke på døren til Stormfulle høyder.
Kall tilbake dine fordømte hunder.
Ned.
Er du Mr Heathcliff?
Jeg er Mr Lockwood, din nye leieboer på gårdsbruket.
Jeg har gått meg vill. Kan jeg få en av karene dine som guide?
Nei, jeg har kun én, og han trengs her.
Da må jeg bli til i morgen.
Gjør som du ønsker.
Stille.
Ned.
Mange takk for gjestfriheten. Kan du strekke den til en kopp te?
- Skal jeg? - Du hørte ham be om det.
Mange takk.
Jeg antar at den hyggelige damen er Mrs Heathcliff?
Er det å strekke gjestfriheten din hvis jeg setter meg?
Jeg håper dette er en lærepenge så du ikke reiser igjen på disse heier.
Når det gjelder å bo her, har jeg ingen gjesteværelser.
Du kan dele seng med en av tjenerne.
Mange takk. Jeg sover i stolen, sir.
En fremmed er en fremmed.
Det er så sjeldent gjester i dette huset, at jeg ikke vet hvordan jeg skal motta dem.
Jeg og hundene mine.
Joseph, åpne opp et av rommene ovenpå.
Her er det et rom til deg, sir.
Brudeværelset.
Ingen har sovet her på årevis.
Det er en smule deprimerende.
Kan du fyre opp?
Man kan ikke tenne på peisen her inne.
Skorsteinen er sperret.
Det er i orden. Mange takk.
God natt.
Jeg sa god natt.
Heathcliff. Slipp meg inn.
Slipp meg inn. Jeg har gått meg vill på heden,
- Det er Cathy. - Hjelp.
Det er noen her.
Det er noen der ute i stormen.
Jeg hørte en kvinne rope. Hun sa navnet sitt.
Cathy, var det.
Cathy?
Jeg må ha drømt. Tilgi meg.
Kom deg ut av dette rommet. Ut, sier jeg.
Cathy. Kom inn.
Kom tilbake til meg.
Kom. Kom én gang til.
Mitt hjertes skatt.
Cathy. Min egen.
Hvor skal han i stormen?
Hun kaller på ham, og han følger henne til heden.
Men han er gal. Han er som en galning.
Han tok meg etter kraven og kastet meg ut.
Jeg hadde en drøm.
Jeg hørte en stemme kalle, og strakk ut hånden for å stenge skoddene.
Noe rørte meg. Noe kaldt og klebrig, som en iskald hånd.
Da så jeg henne. En kvinne.
Sansene mine ble forstyrret.
Snøen formet seg som et spøkelse, men det var ikke noe.
Det var Cathy.
Hvem er Cathy?
En jente som døde.
Jeg tror ikke på spøkelser som gråter natten gjennom.
Stakkars Cathy.
Jeg tror ikke at livet vender tilbake når det har dødd og kaller på de levende igjen.
Hvis jeg fortalte historien hennes,
ville du kanskje skiftet mening om at de døde kommer tilbake.
Kanskje du ville visst, som jeg, at det er en kraft som fører dem tilbake,
hvis deres hjerter er ville nok i livet.
Fortell meg historien hennes.
Det begynte for 40 år siden,
da jeg var ung, og i tjeneste hos Mr Earnshaw, Cathys far.
Stormfulle høyder var et nydelig sted i de dager,
fullt av sommer, ungdommelighet og lykkelige stemmer.
En dag kom Mr Earnshaw tilbake fra en visitt til Liverpool.
Du fanger meg ikke.
Cathy, gå og vask deg. Jeg vil ikke at faren din ser deg slik.
Du også, Hindley. Fort deg.
Jeg vil ikke vaske meg.
Da sier jeg til faren din at han ikke skal gi deg den presangen likevel.
- Hva har han med? - Ovenpå.
Joseph sier hesten hans kommer over åsen.
- God kveld, Mr Earnshaw. - Hallo, Joseph.
- Hallo, nabo Earnshaw. - Dr. Kenneth.
Er du alt tilbake fra Liverpool? Hva i all verden har du der?
En gave fra Gud.
Selv om den er mørk som om den kom fra djevelen.
- Stille. - Han ser mutt ut.
Jeg fant ham sulten i Liverpools gater, forslått og nesten død.
Så du kidnappet ham?
Ikke før jeg hadde brukt 2 pund på å lete etter eieren.
Ingen gjorde krav på ham, så jeg tok ham med hjem.
Kom igjen, din unge djevel. Ned med deg.
Velkommen hjem. Ungene kommer straks ned.
Ikke se så sjokkert ut, Ellen. Han skal bo med oss.
Skrubb ham og gi ham kristelige klær.
Det er mat han trenger mest av alt. Kom inn på kjøkkenet.
Far, hva har du med til meg?
- Hallo, far. - Vær så god.
Vær så god, en ridepisk. Vær forsiktig med bruken.
Jeg er glad du kom tilbake så fort.
- Den er vidunderlig. - Få henne til å stanse.
Nei, barn.
Dette er Hindleys fiolin. En av de beste i Liverpool.
Fin tone.
Og bue hører med. Vær så god, Paganini.
- Hvem er det? - Han var sulten som en ulv.
Barn, dette er en liten herre jeg traff i Liverpool,
som har sagt ja til å være på besøk.
Han er skitten.
Ikke gjør meg skamfull over deg.
Når han er vasket, så vis ham til Hindleys rom.
På rommet mitt? Jeg nekter.
Barn, dere må dele det dere har med andre som ikke er like heldige.
- Ta ansvar for karen. - Kom igjen.
- Hva heter du? - Vi kaller ham Heathcliff.
Vi kapper til låven. Den som taper blir den andres slave.
Kom igjen. Nå.
Raskere.
Jeg vant.
Du er slaven min. Du må strigle hesten min og gi den vann.
- Det er ikke rettferdig. - Hva ønsker du?
- Denne hesten. - Han er min.
- Jeg skal ri ham. - Det skal du ikke.
Gi ham til meg, ellers sier jeg til far at du vil kaste meg ut når han dør.
Det har jeg aldri sagt.
- Selvsagt ikke. - Du har aldri hatt en far, sigøynertigger.
Du får ikke min.
Slutt med det.
- Heathcliff, pass på. - Ikke kom nær meg.
La ham være. Du har drept ham.
Jeg skal si det til far. Dette vil han straffe deg for.
Du kan ikke nærme deg far før han blir frisk, sa dr. Kenneth.
Er du alvorlig skadet?
Snakk til meg.
Hvorfor gråter du ikke? Ikke se sånn ut.
Hvordan kan jeg gjengjelde dette?
Jeg bryr meg ikke om hvor lenge jeg må vente, så lenge jeg kan gjengjelde det.
Kom. La oss plukke blåklokker på Penistone-klippen.
Du kan ri på Jane.
Vær så snill, min herre.
Du er så kjekk når du smiler.
- Ikke gjør narr av meg. - Vet du ikke at du er kjekk?
Vet du hva jeg har sagt til Ellen? Du er en prins i forkledning.
Faren din var Kinas keiser, og moren din en indisk dronning.
Det er sant. Du ble kidnappet av slemme sjøfolk og ført til England.
Jeg er glad, for jeg har alltid ønsket å kjenne en med fornemt opphav.
Alle prinsene jeg har hørt om hadde slott.
De erobret dem. Du må også erobre et.
Et vakkert slott ligger og venter på din lanse, prins.
- Penistone-klippen? - Ja.
Det er bare en stein.
Hvis du ikke ser at det er et slott, blir du aldri noen prins.
Ta lansen og angrip.
Ser du den svarte ridderen på vindebroen? Utfordre ham.
Angrip.
Jeg utfordrer deg til kamp på liv og død, svarte ridder.
Du har drept ham. Du har drept den svarte ridder.
Han fortjente det.
Det er et nydelig slott.
- La oss aldri forlate det. - Aldri i livet.
La hele verden erkjenne at det ikke finnes vakrere jomfru i hele verden
enn prinsesse Catherine av Yorkshire.
Men jeg er fremdeles slaven din.
Nei. Du blir nå min dronning.
Hva som enn skjer, vil du alltid være min dronning.
Hvordan går det med ham, doktor?
Han hviler i fred.
Send etter presten, Joseph.
Stakkars pappaen min.
Min kjære, ville lille Cathy.
Du kan komme og be ved hans side nå.
Du er ikke ønsket der.
Min far trenger ikke din smiger.
Hjelp stallknektene å sele på hesten til presten.
Gjør som du får beskjed om. Jeg er herre her nå.
Mens barna vokste opp, var Hindley herre på Stormfulle høyder.
Det var ikke lenger deres lykkelige barndoms hjem.
- En flaske til. - Det er den tredje, herre Hindley.
Hent enda en.
Vin er fryktelig, brennevin djevelsk.
Slutt å syte, og gjør som du får beskjed om.
Ja, Mr Hindley.
Sett deg, Cathy, inntil du er unnskyldt.
Joseph, fyll Miss Catherines glass.
Min lillesøster misliker drikking.
Jeg vet noen som liker det.
Heathcliff, sal opp hesten min.
Og vær snar, sigøynertigger.
Jeg trodde jeg ba deg være snar.
Denne stallen er som en svinesti. Er det slik du jobber?
Jeg vil ha gulvet vasket og skrubbet innen kvelden.
Hjelp meg. Arbeidet skal være utført innen solnedgang.
Du håper jeg ikke kommer tilbake.
Du håper jeg faller og knekker nakken, hva?
Gjør du ikke?
Kom igjen.
Hvor skal du?
Kom tilbake.
- Sa Joseph hvilken vei du kom? - Spiller det noen rolle?
Det er ikke ekte. Livet vårt er her.
Ja, min herre.
Skyene senker seg over Gimmerton Head. Ser du hvordan lyset endrer seg?
Det ville vært fryktelig hvis Hindley fant det ut.
Fant ut av hva?
At du snakker med meg innimellom?
Jeg burde ikke snakke med deg overhodet.
Se på deg. Du blir verre for hver dag.
Skitten, uflidd og i filler. Hvorfor er du ingen mann?
Hvorfor rømmer du ikke?
Rømmer? Fra deg?
Du kan komme rik tilbake og ta meg med deg.
Hvorfor er du ikke prinsen, slik vi sa? Kan du ikke redde meg?
Bli med meg nå. Hvor som helst.
Og leve i høysåter? Og stjele maten fra markedsplassen.
Nei, det er ikke det jeg vil.
Du vil sende meg av sted. Det er ikke nok.
Jeg har blitt slått som en hund, misbrukt, forbannet og drevet til vanvidd.
Men jeg ble for å være nær deg, selv som en hund.
Og jeg blir til slutten. Jeg skal leve og dø under denne stenen.
Hører du? Musikk.
Linton-familien holder fest.
Det er det jeg vil. Danse og synge i en pen verden.
Og jeg skal få det.
Kom igjen, la oss gå og se.
Er det ikke herlig?
Er hun ikke vakker? Den slags kjole ville jeg gått med.
Og du får en rød fløyelsjakke og sølvspenner på skoene.
Får vi det noensinne?
Raskt.
- Hold ham, Skulker. - Kall tilbake hundene.
- Hold ham. - Bli hvor dere er, damer.
- Hvem er det, far? - Jeg vet ikke.
Vær så snill, tilbake i ballsalen.
- Slipp meg. - Anhold den mannen.
- Hold ham. - Det er Catherine Earnshaw, far.
- Hvem er med henne? - Stallknekten.
Hun blør. Hent varmt vann og lag bandasjer.
- Hvor skadet er hun? - Hent dr. Kenneth.
- Dette skal du få betale for. - Kom deg ut av dette huset.
- Jeg drar ikke uten Cathy. - Far, vær så snill, hun har smerter.
Kom igjen. Røm.
Ta med verden tilbake.
- Send karen av sted. - Jeg drar.
- Fra dette forbannede land. - Kast ham ut.
Jeg kommer tilbake en dag, og betaler deg.
Huset skal falle sammen over hodene deres. Det er forbannelsen min til dere.
Til dere alle.
Cathy fant seg selv i den nye verdenen hun ofte hadde lengtet etter.
Etter noen lykkelige uker, tok Mr Edgar henne tilbake til Stormfulle høyder.
Velkommen hjem. God dag, Mr Linton.
Jeg skal få Joseph til å bære deg.
Bære henne? Hun løper som en geit.
Jeg har danset kveld etter kveld.
Så vakker du er. Hvor fikk du den skjønne kjolen fra?
Mr Lintons søster lånte meg den.
Edgar, kom inn og drikk te.
Mange takk. Så snart hestene er stelt.
Vi skal finne noen.
Er han her?
Han kom tilbake i forrige uke og snakket om at livet var ulidelig uten deg.
Han måtte se deg for å leve. Han er utålelig.
Hvor kan den skurken være?
- Hvorfor ble du så lenge i det huset? - Jeg ventet ikke å finne deg her.
Hvorfor ble du så lenge?
Hvorfor? Fordi jeg hadde det strålende.
En nydelig, fascinerende, herlig tid. Blant mennesker.
Gå og vask ansiktet og hendene dine.
Og kjem håret, så jeg ikke trenger å skamme meg over deg foran gjester.
Hva gjør du i denne delen av huset? Pass på Mr Lintons hester.
La ham passe på sine egne.
- Jeg har alt gjort det. - Unnskyld deg for Mr Linton straks.
Kan du hente noe te, Ellen?
Hvordan kan broren din la det sigøynersvinet styre huset?
- Ikke snakk om ham. - Hvordan tolererer du ham?
En tigger som vil være vår likeverdige. Hvordan kan du?
- Hva vet du om Heathcliff? - Det jeg trenger å vite.
- Han var vennen min lenge før deg. - Den slyngelen?
Han hører hjemme under dette taket. Snakk pent om ham eller dra.
- Har du gått fra sans og samling? - Ikke kall de jeg elsker skjellsord.
De du elsker?
Hva går det av deg? Skjønner du hva du sier?
Jeg hater deg.
Jeg hater det melkehvite ansiktet ditt og de silkemyke hendene dine.
Den onde sigøynersjelen har besatt deg.
- Det er sant. - Tiggeren har besudlet deg.
Ja, kom deg ut nå.
Min kjære.
La meg være i fred.
Tilgi meg.
La verden ende her.
Få alt til å stanse og aldri bevege seg igjen.
Måtte heden aldri endre seg, du og jeg aldri endre oss.
Heden og jeg vil aldri endre oss.
- Ikke du heller. - Det kan jeg ikke.
Uansett hva jeg gjør eller sier,
er dette meg nå, som står på åsen med deg.
Dette er meg for alltid.
Hva gjorde du da du dro bort? Hvor dro du?
Jeg dro til Liverpool.
Tok hyre på en skonnertbrigg på vei til New Orleans i Amerika.
Vi ble forsinket av tidevannet, og jeg lå hele natten på dekket
og tenkte på deg og alle årene foran meg uten deg.
Jeg hoppet over bord og svømte i land.
Jeg tror jeg ville dødd ellers.
Du tenker ikke på den andre verdenen nå?
Lukt på lyngen.
Fyll armene mine med lyng. Alt det er plass til.
- Kom igjen. - Du er dronningen min.
Med tiden vaklet Cathy igjen mellom sin ville lidenskap for Heathcliff,
og sitt nye liv på gårdsbruket som hun ikke kunne glemme.
Jeg teller timene til jeg ser deg i kveld. Edgar.
Jeg har såpe i øynene. Hvor er kluten?
- Det er varmt. - Nei, det er det ikke.
- Det er varmt. - Ikke gjør det.
Er du ikke ferdig ennå?
Hvis du ikke er klar når han kommer... Sitt stille.
En mann som kommer tilbake etter din behandling, kan du gjøre som du vil med.
Hva er i veien med ham? Har han ingen stolthet?
Jeg sendte jo en unnskyldning.
Jeg skjønner ikke forandringen din.
I går var du et vilt barn med et egenrådig hjerte.
Se på deg. Du er nydelig.
Det er en veldig tåpelig løgn. Jeg er ikke nydelig.
Jeg er veldig briljant. Jeg har en strålende hjerne.
- Absolutt. - Det lar meg overgå meg selv.
Det hjelper ikke å bare være pen, som Isabella.
Hver skjønnhetsflekk må ha en tanke, enhver krøll humor.
- Og også briljantine. - For noe vrøvl.
Når begynte du å komme inn på rommet mitt?
Jeg vil snakke med deg. Gå utenfor, Ellen.
Jeg tar ordrer fra Catherine, ikke en stallknekt.
- Gå utenfor. - Hvorfor...
Greit.
Nå som vi er alene, kan jeg spørre hva som forårsaket denne anledningen?
- Han kommer tilbake. - Du er uutholdelig.
- Du syntes ikke det på heden. - Humøret mitt endrer seg innendørs.
- Kommer han hit? - Nei. Gå bort.
- Hvorfor har du pyntet deg? - Fordi fintfolk kler seg om til middag.
Ikke du. Hvorfor prøver du å vinne hans tåpelige smiger?
- Du kan ikke snakke slik til meg. - Jeg snakker til min Cathy.
Er jeg din Cathy?
Tar jeg imot ordrer fra deg? Lar jeg deg velge kjole?
Du skal ikke være affektert foran ham igjen.
Skal jeg ikke?
Det skal jeg. Det er mer underholdende enn å lytte til en stallknekt.
Ikke snakk slik.
Dette er rommet mitt, og passer ikke tjenere med skitne hender. La meg være.
Den skitne stallknekten må slippe. Han skitner til den pene kjolen.
Men hvem skitner til hjertet ditt? Ikke Heathcliff.
Hvem har gjort deg til et fjols? Det gjorde Linton.
Du vil aldri elske ham, men lar deg bli elsket, for det passer forfengeligheten din.
Ut med deg. Du hadde sjansen til å bli noe annet.
Men du ble kun født til å være tyv eller tjener. Eller tigger.
Ber om tjenester, klynker etter dem med dine skitne hender.
Jeg har kun blitt et par skitne hender for deg.
Ta dem, da. Ta dem der de hører hjemme.
Det hjelper ikke å slå deg.
God aften. Jeg håper ikke jeg er for tidlig.
- Miss Cathy kommer straks ned. - Mange takk.
Du kan gå inn i finstuen. Jeg skal si til Miss Cathy at du er her.
Halv ni. Vet han ikke når det er på tide å dra hjem?
Det er Mr Edgar. Gå og hent hesten hans.
- Ta eplene i spiskammeret. - Frels de rettferdige, slå de syndige.
Slutt med bablingen.
- God natt, Joseph. - Ha en trygg reise.
Har han dratt?
- Hva har du gjort med hendene dine? - Har Linton dratt?
Hva har du gjort med hendene dine?
Hva har du gjort?
Jeg vil krype for hennes føtter, trygle om tilgivelse,
for å elske henne og trenge henne mer enn livet selv.
For å tilhøre henne mer enn min egen sjel.
Ikke la henne se meg.
Jeg lurte på om du var oppe. Jeg har nyheter til deg.
- Kjøkkenet passer ikke for den kjolen. - Sett deg.
Kan du holde på en hemmelighet? Edgar har bedt meg gifte seg med ham.
- Hva svarte du? - Jeg sa jeg skulle svare i morgen.
Elsker du ham?
Selvsagt.
- Hvorfor det? - Det er et tåpelig spørsmål.
Ikke så veldig tåpelig. Hvorfor elsker du ham?
- Han er kjekk og hyggelig. - Det er ikke nok.
Han blir rik en dag, og jeg blir fylkets fineste dame.
Si hvordan du elsker ham.
Jeg elsker jorden han står på, luften over hodet hans, alt han rører.
Hva med Heathcliff?
Han blir verre for hver dag.
Det ville nedverdige meg å ekte ham.
Skulle ønske han ikke hadde kommet tilbake.
Det ville vært himmelsk å unnslippe dette kaotiske, trøstesløse stedet.
Hvis Edgar og hans sjarm og penger og fester er himmelsk for deg,
hva hindrer deg i å ta plass blant Linton-englene?
Jeg tror ikke jeg hører hjemme i himmelen.
Jeg drømte at jeg var der en gang.
Jeg drømte at jeg kom til himmelen, men at det ikke var hjemmet mitt.
Det knuste hjertet mitt, og jeg gråt på veien tilbake til Jorden.
Englene var så sinte at de slang meg på heden,
på toppen av Stormfulle høyder.
Og da jeg våknet, gråt jeg av glede.
Det er sånn det er.
Det er ikke mer naturlig for meg å ekte Edgar enn å være i himmelen.
Men Ellen, hva kan jeg gjøre?
- Tenker du på Heathcliff? - Hvem andre?
Han har sunket så dypt. Han får glede av å være brutal.
Og han er mer meg enn jeg selv er.
Hva våre sjeler enn er laget av, er han og min den samme.
Og Lintons er så ulik som frost og ild.
Min tanke for livet er Heathcliff.
Jeg er Heathcliff.
Alt han har lidd, har jeg lidd.
Den lille lykken hans, har jeg også kjent.
Hvis verden døde og Heathcliff ble igjen, villet livet vært fullt for meg likevel.
Hvor skal du? Kom tilbake.
- Han må ha lyttet. - Lyttet til oss?
- Ja. - Hvor?
- Hvor mye hørte han? - Jeg er ikke sikker.
Men jeg tror han hørte deg si at det ville nedverdige deg å ekte ham.
Han stakk av på herrens beste hest.
Kom inn fra stormen.
- Han kommer ikke tilbake. - Det gjør han, som sist.
Ikke denne gangen. Jeg kjenner ham.
- Hvilken vei dro han? - Den veien.
Kom inn.
Tosken burde visst at jeg elsket ham.
Kom tilbake.
Dra etter dem.
- Takk og lov at du er hjemme. - Hvor er Joseph?
- Venter han at jeg... - Du må gå ut igjen.
Miss Cathy er borte. De ser etter henne.
- Borte hvor? - Ute i stormen, for timevis siden.
Heathcliff rømte. Han tok en hest og stakk, og hun løp etter.
Gjorde hun?
Ikke stå der med munnen åpen. Hent en flaske så vi kan feire.
- Hun dør. Du må hjelpe å finne henne. - Gjør som jeg sier.
Hvis hun har løpt etter sigøynerpakket, så la henne løpe.
Djevelen kan ta dem begge. Hent en flaske til meg, som jeg sa.
- Ta henne på biblioteket. - Fyr opp.
Og gi henne noe brandy.
Snu denne. Rundt mot ilden.
- Brandyen, Miss Isabella. - Hent noen tørre handklær.
- Hvor var hun? - Nær en av steinene på Penistone-klippen.
20 dråper i et glass claret, temperert. Så legger du til sukker.
Hold henne i solen, og gi henne mye fløte og smør.
På en måned føler du deg som ny.
- Adjø, kjære. - Adjø, doktor.
Hun kommer snart hjem.
Det hun trenger nå er fred og ro.
Det finner hun ikke på Stormfulle høyder.
Har hun nevnt ham overhodet?
Ikke siden etter deliriet.
Feber kan både hele og ødelegge.
- Jeg har spurt litt rundt. - Hva fikk du vite?
Ikke noe tegn til Heathcliff. Han har forsvunnet.
Himmelen får håpe.
"..dager og utfoldelser."
- Hvordan går det med pasienten? - Mye bedre.
- La meg se henne. - Hvor har du vært hele dagen?
Alle leieboerne har noe å klage på.
Jeg har kranglet med gamle Swithin...
om vi kan lage ny svinesti til ham.
Ja vel?
Han bestemte seg for det.
Jeg så Hindley i landsbyen i ettermiddag.
Han ville vite når du kom hjem. Jeg snakket ikke sant.
- Jeg sa det tok måneder. - Det er på tide med medisinen.
Hva sa dr. Kenneth? 20 sukkerbiter i et glass...
- Jeg skal spørre Ellen. - Ja, gjør det.
Hun er så skjønn. Men alle har vært så snille mot meg.
Det er det eneste jeg tenker på.
Men jeg kan ikke bli her for alltid.
Hvorfor ikke?
- Hvis jeg kan gjøre deg lykkelig? - Det har du gjort.
Du har gitt meg så mye av deg selv og din egen styrke.
Skatt, la meg passe på deg for alltid.
La meg vokte deg og alltid elske deg.
- Vil du alltid elske meg? - Ja. Det er sa lett å elske deg.
Fordi jeg ikke lenger er vill og har sigøynervaner?
- Nei, jeg... - Du hadde rett.
Det du sa for lenge siden var sant.
Det hvilte en rar forbannelse over meg, som holdt meg unna meg selv.
Eller i hvert fall unna den jeg ville være. Å leve i himmelen.
Så søt du er.
Jeg har aldri kysset deg.
Det er ingen andre som vil kysse meg noen gang igjen.
Jeg skal bli din kone, og være stolt av det.
- Skatt. - Jeg skal være snill og alltid elske deg.
Alltid.
Hvit lyng for hell og lykke.
Kom nå.
Hva er det?
Jeg fikk et kaldt gufs i hjertet. En følelse av dommedag.
Du rørte meg, og den forsvant.
Det var ikke noe, skatt, jeg er sikker på det.
Jeg elsker deg. Det gjør jeg.
Jeg følte også et kaldt gufs da de red sin vei sammen.
Men med årene ervervet de seg en dyp, voksende lykke.
Du skulle sett Miss Cathy da.
Hun ble herskapshusets dame, og virket overbegeistret for Mr Linton.
Hun viste Isabella stor hengivenhet,
og regjerte over Thrushcross gårdsbruk med stillferdig ærverdighet.
Det ser ut som du har gått i en felle, far.
Ja, ikke sant?
Der, ja. Sjakk matt.
- Mange takk. - Jeg skal kle meg til middag.
- Hva er i veien med hundene? - Sikkert en av tjenerne.
Jeg snakket med Peters om den nye fløyen vår.
Det ser ikke ut til at vi får giftet bort Isabella på et par tiår.
Det er en brors plikt å presentere søsteren sin for annet enn spradebasser.
- Vil du ha en soldat? - Ja, med bart.
Stakkars Isabella. Jeg har den eneste verdt å samle på.
Mange takk. For meg er himmelen innen disse fire veggene.
Ja, vi er alle engler. Selv min lille helt.
Jeg setter bare vinger på.
Når vi snakker om vinger, skal jeg vise deg planene.
- Hva er det? - Noen ønsker å se deg.
- Skulle tro det var en gjenganger. - Han er tilbake.
Hvem?
- Hva ønsker han? - Han vil treffe deg.
Si at jeg ikke er hjemme.
For hvem er du ikke hjemme?
Det er Heathcliff.
Han har visst kommet tilbake igjen.
Det er nyheter. Hvor har han vært?
I Amerika. Han er så forandret at jeg knapt gjenkjente ham.
- Til det bedre, håper jeg. - Han er en gentleman.
- Fine klær, hest... - Si at jeg ikke ønsker å se ham.
Nonsens. Så slemme kan vi ikke være.
Skjebnen har stått ham bi, og han er en fin gentleman, sier Ellen.
La oss se hvordan Amerika har klart å lage fin herre ut av Heathcliff.
Vis ham inn.
Det er kjølig her.
Hvorfor er du nervøs? Fortiden er død.
Det er nonsens å skjelve foran en gjenganger, et dødt blad for dine føtter.
Skatt, du kan smile til ham uten frykt for å fornærme meg,
for det er min kone som smiler, min kone som elsker meg.
Ja, jeg var toskete.
Mange takk.
God dag.
- Jeg husker dette rommet. - Kom og sitt ved peisen.
- Vil du ha en whisky? - Nei, ellers takk.
Har ikke sett på maken til forandring. Jeg ville ikke gjenkjent deg.
Du har visst slått deg opp siden vårt siste treff.
En del.
Ellen sa du hadde vært i Amerika.
Vi lurte på hvor du hadde dratt.
Har du møtt søsteren min, Miss Linton?
Hva forårsaket denne transformasjonen?
Fant du en gullgruve, eller arvet du en formue?
Jeg husket at faren min var Kinas keiser,
og at moren min var en indisk dronning.
Jeg dro ut og innkrevde arven min.
Det hele var slik du mistenkte, Cathy.
Jeg ble kidnappet av sjømenn og sendt til England.
Jeg hadde adelig avstamming.
Skal du være her lenge? Her i landsbyen, mener jeg?
Resten av livet.
Jeg har kjøpt Stormfulle høyder. Huset, buskapen og heden.
Mener du at Hindley har solgt deg herregården?
Han vet det ikke ennå.
Det blir en overraskelse
når han finner ut at spillegjelden og alkoholen ble betalt av stallknekten.
Eller kanskje han vil le av ironien.
Jeg skjønner ikke hvordan det kunne skje uten at Mrs Linton har hørt det.
Beskjedenhet fikk meg til å spille den barmhjertige samaritaner i hemmelighet.
Dette er det mest lumske stykke arbeid jeg har hørt om.
Jeg visste at Hindley hadde økonomiske problemer,
men ikke at eiendommen hans ble stjålet fra ham av en fremmed.
Jeg er verken en tyv eller fremmed, kun en nabo. God natt.
Vent.
Edgar og jeg har mange naboer vi mottar med gjestfrihet.
Hvis du blir en av dem, kan du besøke vårt hus,
men ikke med et skulende blikk og bitterhet i hjertet.
Mange takk.
Det er mulig jeg ikke har gratulert dere med giftermålet.
Jeg har ofte tenkt på det.
La meg uttrykke min glede over deres lykke nå.
God natt.
Edgar, du oppførte deg motbydelig. Du også, Cathy.
- Jeg er skuffet. - Hva snakker du om?
- Dere kunne vært høflige. - Cathy og jeg oppførte oss perfekt.
Du sendte ham av sted som en tjener.
- Har du tenkt på ham som noe annet? - Som distingvert.
Jeg håper jeg misforsto. Er det mulig at noen av mine søstre
kan tenke på Heathcliff som noe annet enn en ussel tigger og en tølper?
Jeg skal se til at du aldri ser ham igjen.
Nå er det middag.
Ja?
- Hvor er nøkkelen? - Er den ikke i døra?
Nei. Han er borte, og det er var sjanse.
Jeg skal låse ham ute, og hvis han prøver å komme inn, skal jeg drepe ham.
- Finn nøkkelen og hent vin. - Du har hatt en dårlig kveld.
Dårlig kveld? Hvordan kan jeg holde meg edru når gribben har nebbet i meg?
Han dolket meg i mørket. Berøvet meg hjem og gull.
- Hvor er vinen? - Dr. Kenneth har forbudt den.
- Pokker ta dr. Kenneth. - Gi ham det han vil ha.
Dr. Kenneth har forbudt det.
Hva slags forskjell gjør det for verden om han er full eller edru? Gjør som jeg sier.
Kom deg ut. Det er for tidlig om morgenen til å se på djevelen.
Din utakknemlighet gjør meg nesten trist.
Jeg har bare satt deg i stand til å være deg selv.
Pengene mine har hjulpet deg å drikke, spille og glede deg over verden.
Nå står du uten et hjem,
og jeg husker du ga meg en seng da du kunne kastet meg ut.
Og jeg lar deg bli.
Og jeg skal også skaffe deg trøsten, mot doktorens ordrer.
Jeg skal få Stormfulle høyder tilbake.
Jeg skal kaste deg ut, som jeg skulle gjort for årevis siden.
Du kommer i tide, Joseph. Mr Hindley begynner å klage og stamme.
Han trenger brann i årene.
Litt mot å møte sitt ulykkelige liv med.
Jeg får mitt gull og ditt blod, og djevelen kan få din sjel.
Le nå. Det er ingen latter i helvete.
Du trenger bare å skyte.
Hele verden vil si at jeg gjorde rett i å bli kvitt en lusen sigøynertigger.
Det vil de si. Skyt, og du blir atter herre her.
Hele landet vil bifalle ditt mot.
Skyt nå, din feige mann,
uten nok blod i kroppen til å holde hånden stødig.
Husker du den gangen du traff meg med en stein?
De gangene du banket meg som din stallknekt?
Du var en feiging da som nå.
- Finn et sted han kan sove. - Jeg skal legge ham til sengs.
Ikke i herrens værelse.
Jeg er herre her nå.
- Pistolen hans. - Jeg skal gjemme den.
Nei. En gentleman må ikke nektes sine våpen.
Det er best at han har den ved sin side som et minne om sin feighet.
- En dame er her for å se deg. - Hvor fra?
- Fra gårdsbruket, sir. - Hvorfor sa du ikke noe?
Av veien.
- Jeg håper ikke jeg forstyrrer. - Overhodet ikke.
Jeg red på heden og hesten ble halt.
Og du tok ham hit.
Det var smart. Skal vi se på det uheldige dyret?
Jeg satte ham i stallen. Han blir tatt hand om.
Jeg forstår.
Vil du komme inn?
Jobb videre.
Jeg var rasende på broren min og Cathy. Det sa jeg til dem.
Jeg synes de oppførte seg skammelig.
La meg gi deg en stol.
- Sendte broren din unnskyldningene? - Han har forbudt meg å...
Å snakke med meg.
Og Mrs Linton?
Hun er også veldig sint på deg.
I hele fylket, er du min eneste venn.
Det vil jeg gjerne være.
La oss feire vårt nye vennskap med en galopp over heden.
Men hesten min er halt.
Nei, og det har den heller aldri vært.
Du kom for å treffe meg fordi du var ensom.
Det er ensomt å være utenfor i et så lykkelig hjem som broren din sitt.
Ensom ridning over heden uten noen ved din side.
Du skal ikke være ensom lenger.
God aften, sir.
God aften.
Jeg var redd du ikke ville komme. Kvelden ville vært ødelagt.
Milde. Er det Heathcliff?
- Det er det. - Jeg kan ikke tro Cathy har ham her.
Ikke Cathy, det er søsteren min. Det er bare en ung jentes innfall.
Men man må være forsiktig med å motarbeide det,
og la det gå sin gang med noen få danser.
Madame Ehlers skal spille cembalo. Kom og sett deg.
Jeg skal la deg holde hånden min under viften min.
Mange takk skal du ha.
Det er en vals. Vil du danse?
Vi kan holde rundt hverandre uten innsigelser. Det er slik den danses.
Det er slik sigøynere danser. Det er rart å se det her.
Far sa det ville underminere samfunnet og gjøre oss lastefulle.
- Får jeg den glede? - Mange takk, men jeg tror ikke jeg kan.
Nonsens. La meg se deg valse.
- Vil du se på meg? - Selvsagt.
Jeg er klar.
Skal du ikke danse denne dansen?
Ellers takk, men jeg er nesten utmattet.
Vil måneskinnet og frisk luft gi deg ny giv?
Alltid.
Unnskyld meg.
- Har du det hyggelig? - Jeg har hatt den glede å se på deg.
Du er så storslått og kjekk.
Jeg kunne ikke unngå å huske hvordan ting var før, da jeg så deg i kveld.
De var bedre før.
Ikke lat som livet ditt ikke har blitt bedre.
Livet mitt har tatt slutt.
Hvordan kan du stå ved min side og late som du ikke husker?
At du ikke vet hjertet mitt slår for deg?
At ditt ansikt er et lys i dette mørket?
Nei, jeg forbyr det.
- Forbyr du det ditt hjerte sier? - Det sier ikke noe.
Jeg hører det banke høyere enn musikken.
Jeg er ikke den Cathy jeg var før. Jeg er et annet menneske.
Jeg er en annen manns kone, og han elsker meg. Og jeg elsker ham.
Om han elsket deg et liv, ville han ikke elsket deg som jeg elsker deg én dag.
Ikke han, ikke verden, selv ikke du kan komme mellom oss.
Du må dra. Forlat dette huset, og kom aldri tilbake.
Jeg vil aldri se ansiktet ditt igjen.
Du lyver. Hvorfor tror du jeg er her i kveld?
Fordi du ønsket det. Du ville ha meg tilbake over havet.
Har du sett Heathcliff?
De skal spille en skotsk dans.
Den er passende for din høye moralske karakter.
Hva er i veien? Har Cathy oppført seg dårlig igjen?
Var hun ikke svigerinnen min, ville jeg sagt hun var sjalu.
Kom igjen.
Kom inn.
- Jeg vil snakke med deg. - Om hva da?
Heathcliff.
Jeg ønsker ikke å diskutere Heathcliff med deg.
- Du oppførte deg skammelig. - På hvilken måte?
Det var ille nok at du ba ham hit. Men du kastet deg over ham.
Vær forsiktig med hva du sier.
Ditt forfengelige fjols.
Jeg skal fortelle sannheten. Du er gammel nok til å høre den.
- Slipp. - Ikke før du åpner øynene.
Mine øyne er helt åpne, takk.
Ser du ikke hva han har gjort?
Han har brukt deg for å være nær meg,
for å vekke noe i mitt hjerte som er dødt.
Jeg vil ikke tillate at du hjelper ham lenger.
Du er forfengelig og utålelig. Heathcliff elsker meg.
- Det er en løgn. - Nei, han kysset meg.
Han har holdt om meg og sagt at han elsker meg.
- Jeg går til Edgar. - Han ba meg gifte meg med ham.
Si det til Edgar. At Heathcliff skal bli min ektemann.
Det kan du ikke. Heathcliff er ingen mann, men noe mørkt og fryktelig.
Tror du at jeg ikke skjønner hvorfor du oppfører deg slik? Du elsker ham.
Du blir gal av sjalusi ved tanken på at jeg skal gifte meg med ham.
Du vil han skal lengte etter deg, drømme og dø for deg,
mens du lever komfortabelt som Mrs Linton. Du ønsker ham ikke lykke.
Du vil få ham til å lide. Du vil ødelegge ham.
Men jeg vil gjøre ham lykkelig. Og det skal jeg.
Jeg hørte stemmene deres.
Vi diskuterte ballet.
Vi har nok av tid til sladder i morgen. Kom og legg deg, du ser trett ut.
- God natt. - God natt.
INNGANGSDØR
- Miss Cathy? - God morgen, Joseph.
Cathy, Mr Hindley er borte.
Det er Mr Heathcliff jeg ønsker å treffe.
Jeg skal prøve å finne ham.
La oss være alene, Joseph.
Hva fører deg til Stormfulle høyder?
Vet Edgar det? Tviler på at han godkjenner det.
- Er det sant? - Er hva sant?
At du har bedt Isabella gifte seg med deg?
Det er sant.
Ikke gjør denne fryktelige ting. Hun har ikke skadet deg.
- Det har du. - Så straff meg.
Det skal jeg. Når jeg tar henne i armene og kysser henne.
Når jeg lover henne lykke.
Hvis det er et fnugg av menneskelighet igjen i deg, så ikke gjør det. Det er dumt.
Hvis du så på meg én gang med det jeg vet bor i deg, ville jeg vært din slave.
Hvis ditt hjerte bare var sterkere enn din frykt,
ville jeg stille og fornøyd levd i din skygge.
Men nei. Du må ødelegge oss begge med den svakheten du kaller dyd.
Du plager meg med den ondskap du synes er så from.
Du har vært selvtilfreds og fornøyd over min nedrige kjærlighet til deg, hva?
Du kan tenke på meg som noe annet enn din toskete elsker nå.
Du kan tenke på meg som Isabellas ektemake.
Og vær glad over min lykke. Slik jeg var over din.
- Kjør til landsbyen og hent Mr Linton. - Det skal bli, frue.
Det er uhørt. Isabella og Heathcliff?
Hva skal du gjøre med det?
Jeg skal sette henne bak lås og slå, om det må til.
- Gå etter dem. - Det er ingen vits i det.
Mens det ennå er tid. De må ikke gifte seg.
Det er ikke noe jeg kan gjøre.
Hent pistolene dine og gå etter dem. Drep ham.
Du må hindre dem i å gifte seg. Dette ekteskapet kan ikke skje.
Og så ble Heathcliff og Isabella gift,
og mange måneder senere på Stormfulle høyder,
under et av dr. Kenneths stadig sjeldnere besøk...
Hvorfor slår du ikke deg selv i hodet i det øyeblikk du står opp?
Slå deg så hardt at du er uten bevissthet resten av dagen,
og oppnå samme resultat som ved litervis av sprit,
med mindre skade på nyrene.
- Er du ikke enig, Mrs Heathcliff? - Spiller det noen rolle?
Jeg håpet det. Jeg håpet ting ville forandre seg når du kom.
Bare jeg forandret meg.
Jeg husker dette huset da det klang med latter og kjærlighet.
Adjø. Be mannen din snakke med en annen doktor i fremtiden.
Den som bor i dette hus, er hinsides min helende kraft.
Jeg vil savne deg, dr. Kenneth.
Jeg tok imot deg her i verden,
men det er en verden du ikke blir lenge i, hvis du blir boende i dette huset.
Kjære barn, jeg må si deg dette.
Gå dit du hører hjemme, med Edgar, i en måned eller to.
- Det betyr frelse for dere begge. - Edgar har slått hånden av meg.
Det var naturlig under omstendighetene. Men han trenger deg nå.
Ja vel? Hvordan det?
Cathy er veldig syk.
Det er bare et spørsmål om dager, kanskje timer.
- Hva er det? - Feber, lungebetennelse.
Men det er noe mer. Jeg vil kalle det dødsviljen.
Hvis Cathy døde...
Kunne jeg kanskje begynt å leve.
I dette huset, med Heathcliff, kan ikke noe leve.
Ikke annet enn hat. Jeg føler det puste, det er som djevelens pust på meg.
Og han hater deg mer enn meg. Han forakter deg.
Hver gang du kysser ham, blir han rasende, siden det ikke er Cathy.
Isabella, hvorfor dreper du ham ikke?
Jeg har forbudt deg å snakke med meg om Heathcliff.
Drep ham.
Det er det første forståelige jeg har hørt fra ham på ukevis.
Det er ikke så kristen prat, men det er i det minste sammenhengende.
- Stor forbedring. - Jeg prøvde å stanse ham.
Mange takk, kjære kone. Din lojalitet er rørende.
Dine forbannelser vil nære seg av ditt eget hjerte.
All pine du har utsatt andre for, vil vende tilbake.
Hvorfor har vi ham her? Jeg får ikke puste med ham i huset.
Eksistensen blir skrinnere uten min barndoms venn under mitt tak.
Ser du det ikke? Du forgifter deg selv med å hate ham.
Skatt, vær så snill å sende ham bort, og slipp kjærligheten inn i huset.
- Hvorfor lukter det ikke lyng av håret ditt? - Hvorfor får jeg ikke nærme meg?
Du er ikke deprimert og grusom slik alle tror. Du er full av smerte.
Jeg kan gjøre deg lykkelig. La meg prøve.
Jeg skal være din slave. Jeg kan vekke nytt liv i deg igjen.
Hvorfor er dine øyne alltid tomme?
Som Lintons øyne.
De er ikke tomme, du må bare se dypere.
Se på meg.
Jeg er pen, jeg er en kvinne, og jeg elsker deg.
Du er livet for meg. La meg være et av dine åndedrett.
La ditt hjerte se på meg én eneste gang.
Hvorfor ga Gud meg liv?
Hva er det utover sult og smerte?
Hva vil du? Hva gjør du her?
Jeg vil snakke med Miss Isabella.
Du kan gjøre det foran meg.
Broren hennes har spurt om jeg kan ta henne med hjem på besøk.
- Han trenger deg. - Hvorfor det?
- Slipp meg.
Cathy? Er hun syk?
Ja. Mr Edgar vil du skal komme hjem straks, Miss Isabella.
Er hun døende?
Du drar ikke. Hun tilhører Edgar.
La henne dø hvor hun hører hjemme, i Edgars armer. La henne dø.
- Er det bedre? - Ja.
Er det vinden fra sør?
Er ikke snøen nesten borte?
Den har smeltet betraktelig, skatt. Det er bare noen flekker igjen.
Himmelen er blå, og lerkene synger, og bekkene er fylt til randen.
Kan du gi meg noe?
- Hva vil du ha, skatt? - Noe lyng.
Det er en vakker lyngtue ved slottet. Jeg vil ha derfra.
Ved slottet? Hvilket slott, skatt?
Slottet på heden. Gå dit, vær så snill.
Det er ikke noe slott på heden, skatt.
Det er det.
Det er på åsen bak Stormfulle høyder.
Du mener Penistone-klippen.
Jeg var dronning der en gang.
Dra dit. Gi meg noe lyng, vær så snill.
Jeg drar. Sov mens jeg er borte, så du blir bedre i morgen.
Du har vært veldig kjær for meg.
Sov, skatt.
Robert.
Be dem få hesten ferdig. Jeg henter dr. Kenneth.
Kom.
Jeg drømte at du kanskje kom før jeg døde.
At du kanskje ville sende meg et skulende blikk en gang til.
Så sterk du ser ut.
Hvor mange år har du tenkt å leve etter at jeg er borte?
Ikke gi slipp på meg.
Om jeg bare kunne holdt rundt deg til vi begge var døde.
Vil du glemme meg når jeg ligger i jorden?
Jeg kan ikke glemme deg mer enn mitt eget liv.
Hvis du dør...
Stakkars Heathcliff.
La meg føle hvor sterk du er.
Sterk nok til å få oss begge tilbake til livet, hvis du vil leve.
Nei, jeg vil dø.
Hvorfor tok du ditt eget liv?
Hold meg. Bare hold meg.
Nei, jeg skal ikke trøste deg.
Tårene mine elsker deg ikke. De forderver og forbanner deg.
Ikke knus hjertet mitt.
Jeg har aldri knust hjertet ditt. Du har knust det.
Du elsket meg.
Hvilken rett har du til å kaste bort kjærligheten for det lille du følte for ham?
Elendighet og død ville aldri ha skilt oss. Det klarte du alene.
Du gikk av sted som et tankeløst barn for å knuse ditt hjerte og mitt.
Tilgi meg.
Vi har så liten tid.
Dine bortkastede hender.
Kyss meg igjen.
Mr Linton kommer. For Guds skyld, gå.
Det er siste gang.
Jeg drar ikke.
Jeg er her. Jeg skal aldri forlate deg igjen.
Jeg sa det, Ellen, da han dro bort den natten i regnet.
Jeg sa at jeg hørte sammen med ham.
At han var mitt liv og eksistens.
- Hun er vanvittig, ikke hør på det. - Det er sant.
Jeg er din. Jeg har aldri vært noen andres.
Hun vet ikke hva hun sier.
Du kan ennå komme deg ut. Gå før de kommer.
Ta meg til vinduet. La meg se på heden med deg en siste gang.
Min skatt. Én siste gang.
Så vakker dagen er.
Kan du se klippen?
Der borte, hvor slottet vårt er.
Jeg venter på deg til du kommer.
La henne være.
Hun er min.
Hun er min nå.
Mitt ville hjerte. Miss Cathy.
Hun er borte.
Du har gjort din siste dårlige handling. Forlat dette huset.
Hun hviler nå. I himmelen hinsides oss.
Hva vet de vel om himmel eller helvete, når de ikke vet noe om livet?
De ber for deg.
Jeg skal be én bønn med dem.
Jeg skal gjenta til tungen min stivner.
Catherine Earnshaw, måtte du ikke hvile så lenge jeg lever.
Jeg drepte deg. Hjemsøk meg, morderen din.
Gjengangere har streifet rundt på jorden.
Vær med meg bestandig.
Ta hvilken som helst form. Gjør meg gal.
Men forlat meg ikke i dette mørket, der jeg ikke kan finne deg.
Jeg kan ikke leve uten livet mitt.
Jeg kan ikke dø uten sjelen min.
Min kjære...
Jeg kan se og høre den ville stund fremdeles.
Med stakkars Heathcliff som prøver å fjerne sløret mellom livet og døden.
Han henvender seg til Cathys sjel...
så den kan hjemsøke og plage ham til han dør.
Sa du at det var Cathys gjenganger jeg hørte ved vinduet?
Ikke hennes gjenganger, men Cathys kjærlighet, sterkere enn tiden selv.
Gråter for ulevde dager og uspist brød.
- Hva er i veien, mann? - Jeg har gått fra forstanden.
Jeg så Heathcliff på heden med en kvinne.
- En kvinne? - Jeg så henne med egne øyne.
Det var Cathy.
- Hva skjedde? - Nei, jeg vet ikke hvem det var.
Jeg prøvde å nærme meg dem, da høsten min løp ut, og jeg ble kastet av.
Jeg ropte, men de hørte meg ikke, så jeg fulgte etter dem.
Jeg så dem begge to.
Han hadde armen sin rundt henne, så jeg klatret opp etter dem.
Og jeg fant ham.
Bare ham. Alene.
Med bare hans fotspor i snøen.
Under en kampestein, på en fjellhylle, ved Penistone-klippen.
- Var han død? - Ikke død.
Ikke alene. Han er sammen med henne.
De har nettopp begynt å leve.
Adjø, Heathcliff.
Adjø, min søte Cathy.